Information om Legionella
![](/media/bdalomnv/spridningskällor.jpg?anchor=center&mode=crop&width=1140&height=855&quality=60&upscale=False&rnd=133535164105930000)
Legionella
Infektion med legionellabakterier kan orsaka allvarlig lunginflammation som kallas legionärssjuka, eller mildare febersjukdom som kallas pontiacfeber. För att man ska bli sjuk krävs det att bakterien ska komma ner i lungorna. Att dricka vattnet är inte farligt.
Legionellabakterier lever naturligt i jord, sjöar och vattendrag i mycket låga koncentrationer. Bakterien finns därför också sporadiskt i distributionsnätet för dricksvatten. Bakterien förökar sig lättas i stillastående vatten och vid temperaturer mellan 20°C och 45°C. Bakterier dör snabbt i 70-gradigt vatten.
Risk för smitta förekommer vid inandning av vattenaerosoler som innehåller legionellabakterier. Smittrisken är störst från duschar, bubbelpooler och liknande där det finns risk för bildning av vattenaerosol. Inkubationstiden är i regel fem till sex dygn men kan vara såväl kortare som längre, 2–10 (20) dygn.
Viktigt att tänka på
- I behållare med stillastående vatten ska varmvattentemperaturen vara minst 60°C.
- Temperaturen på varmvattnet ska vara minst 50°C vid tappställe. Vattnet får inte överstiga 65°C på grund av skållningsrisken. Det går att permanent begränsa temperaturen på vattnet i engreppsblandare och termostatblandare. Vattnet ur kranen kan då hålla en temperatur på 50°C även om vattnets temperatur i ledningen är högre.
- Temperaturen på kallvattnet ska inte överstiga 20°C, för vid högre temperaturer ökar risken för bakterietillväxt.
- I förebyggande syfte bör fastighetsägaren se över fastighetens vattensystem och ta bort alla blindledningar. Man bör också ha rutiner för att regelbundet kontrollera temperaturen på både varm- och kallvattnet.
Provtagning
Om det är aktuellt med provtagning bör kontakt tas med ett av SWEDAC ackrediterat laboratorium som kan informera om provtagningsanvisningar. Provtagning görs vanligtvis på duschvattnet.
När behövs åtgärder
Legionellahalten i vatten bör givetvis vara så låg som möjligt. Vid 100–1 000 CFU (koloniformande enheter)/100 ml vatten bör ny provtagning utföras. Vid mer än 1 000 CFU/100 ml vatten bör åtgärder göras. Vid bedömning av om åtgärder ska göras bör man ta hänsyn till vilka som kan vara utsatta för en eventuell risk. Till riskgrupper hör till exempel rökare, äldre och människor med nedsatt immunförsvar.
Sanering
Det finns olika typer av saneringsmetoder. Hetvattenspolning innebär att man höjer temperaturen på vattnet till 70–80°C och spolar igenom alla tappställen i 5–30 minuter. Tiden beror på systemets temperatur samt storlek och uppbyggnad av vattenledningssystemet så tänk även på skållningsrisken. För att detta ska fungera är det viktigt att man får fram hett vatten i hela systemet och ut i alla tappställen. Vid kemisk sanering kan man till exempel använda klordioxin och ozon. Sanering av vattensystem för att få bort legionellabakterier kan vara svårt och man bör ta hjälp av erfarna konsulter inom området.
Mer information
Folkhälsomyndigheten
Boverket